Ahoj. Všimli jsme si, že máš zapnutý AdBlock. Prosím, pozastav si pro HedvabnaStezka.cz blokování reklamy. Díky tomu můžeme zajistit více zajímavých článků o zemích světa, cestopisy, reportáže. Navíc se snažíme zobrazovat jen reklamy s cestovatelskou tématikou, podporujeme touto cestou i mnohé charitativní projekty a neziskovky. Snad tě nebudou moc rušit. Děkujeme! Redakce HedvabnaStezka.cz
Michal Šopor se před více než 10 lety přestěhoval do USA, odkud přináší pravdivé a mnohdy až dojemné příběhy o problémech běžných obyvatel ameriky. Do svých podcastů si zve osoby se silným životním příběhem a my tak díky tomu, máme možnost nahlédnout pod pokličku problémů jedné ze světových metropolí.
V legendární škole brazilského jiu jitsu Krona Gracie v Los Angeles jste mohli potkat kohokoliv. Kromě VIP celebrit zápasnického světa, jste zde mohli najít naprosto běžné amíky a ani ve snu by vás nenapadlo, že se vám někdy bude hodit to co se od některého z nich dozvíte. Bryan je kámoš, který vyrustal sice s Kronem, ale nikdy přesto, že se znají celý život, od něj nedostal nic zadarmo. Protože je ve své docházce nekonzistentní, tak má stále fialový pásek a asi nikdy žádný vyšší od Krona nedostane. Jednou, když jsem po zápase odpočíval si ke mně Bryan přisednul. Bylo to několik dnů po mém návratu z Česka. Jako správný amík se mě zeptal, jak jsem se měl. Ne však starou známou otřepanou hláškou how are you, ale upřímným…“sooo how was Prague, Mike?” Vysvětlil jsem mu, že jsem v Praze byl jen pár dní, ale to bylo víceméně jedno. Ani nevím proč, ale namísto složitého vysvětování jsem mu řekl něco ve stylu…“jo bylo dobré být někde, kde se můžeš venku vymočit a nezavřou tě za to do basy.” Bryan na to překvapivě velmi pohotově reagoval. Přesně! Hele kámo teď jsi to trefil, poslouchej víš co se mi jednou stalo? Už to bude asi tak patnáct let zpátky. Byl jsem v Long Beach na jedné párty, chlastali jsme a tak dále. Mě se ale chtělo hrozně močit a protože jsem byl ožralý, nemohl jsem najít nikde záchod. Šel jsem před barák a vymočil jsem v alley. Hlavou jsem se opřel o zeď a byl jsem rád, že si můžu ulevit, najednou na mě však ale někdo začně svítit. Říkám mu vole ať zhasne, ale on ne že nezhasl, ale ještě mi baterku namířil na ptáka. Tady celkem končí sranda, protože pokud bych se stejného prohřešku močení na veřejnosti dopustil třikrát, napálili by mi trest natvrdo s tím, že v papírech budu mít sexuální delikt, protože jsem ukazovla ptáka na veřejnost, v base by si mě, podle mých papírů asi podali… Na 7 let jsem na tento rozhovor zapoměl.
Mike! Mike!! Mužu si od tebe pronajmout studio? Chci točit svůj vězeňský podcast. Asi ho budu točit ve většině doma, ale pokud bych měl hosta rád bych ho vzal k tobě. Nijak mi to nevadí, naopak mně to těší. Ei the King, jak si říká rapper Steven Testa si už svým chováním za rok co se známe získal určitý stupeň mé důvěry. Proto jsem souhlasil. Steven mě nezklamal a dotáhnul opravdu zajímavého maníka. Bělocha, jmenem Branden, který strávil více než 10 let v Kalifornské věznici San Quentin. V nejstarší věznici v Kalifornii. Okamžitě mi dochází, že lidé jako Brandon jsou v tomto prostředí v totální menšině – (na 2-3 bělochy může připadat třeba i 200-300 mexičanů nebo černochů). Navíc v době kdy tam Brandon byl, bylo ve stejné věznici umístěno na 700 čekatelů na popravu. Proto se Stevena ptám zda by se kámoš nemohl zdržet protože bych s ním rád na chvíli mluvil. Steven mi říkal, že se o to pokusí, protože Brandon se s ním chtěl původně vidět maximálně hodinu, protože momentálně bydlí po propuštění v Kalifornii a zde jede jen na babiččiny narozeniny. Ve zkratce se nám to v ten den podařilo zkoulet a po natočení jejich show jsem dostal krátký prostor položit taky několik otázek. Připravil jsem si dopředu několik z nich, když však teď proti sobě usedáme, vzpomínám si na to co mi řekl před 7 lety Bryan, proto neváhám a ptám se.
Nejširší nabídku průvodců a map USA (turistických, cyklistických, horolezeckých a jiných) najdete v prodejně a na eshopu KnihyNaHory.cz
Pokud bych přišel do vězení s tím, že jsem se 3x vymočil na veřejnosti, zabijou mě tam stejným způsobem, jako by zabili pedofila? Brandon bez nějak vážného přemýšlení pohotově odpovídá “ANO”. V papírech budeš mít napsáno R, což je sexuálníi delikt. Nikdo nebude zkoumat co jsi udělal, to co potřebují vidět, to vidí. A nemůžeš se tomu vyhnout, protože při příchodu musíš ukázat své papíry. Nechceš vědět co by se stalo, kdybys je ukázat nechtěl nebo by jsi nám řekl, že jsi je ztratil. Ve vězení ale sedí i dost chlápků co zabily ženy nebo děti, ale protože jejich papíry říkají pouze 1A7 což je zkratka pro vraždu, a oni sami nikdy nikomu nepověděli koho zabili, je jim dovoleno nadále žít. Alespoň do doby, než se na to nepříjde.
Ačkoliv se momentálně společenský stav americký unie pohybuje spíše v rovině Nespojených než Spojených států, a věci, které byly vymáhány zákonem ještě před 10 lety, nyní prochází pachatelům bez povšimnutí. Je opravdu malá šance, že byste se dostali do podobné situace jako Bryan, každopádně je dobré vědět, že pokud vám někdo při močení na veřejnosti nabídne světelnou asistenci, tak něco není v pořádku.
Pokud byste si chtěli poslechnout více „zákulisních“ příběhů z USA, mrkněte na stránky www.michalsopor.com, kde najdete spoustu podcastů a videí.