Ahoj. Všimli jsme si, že máš zapnutý AdBlock. Prosím, pozastav si pro HedvabnaStezka.cz blokování reklamy. Díky tomu můžeme zajistit více zajímavých článků o zemích světa, cestopisy, reportáže. Navíc se snažíme zobrazovat jen reklamy s cestovatelskou tématikou, podporujeme touto cestou i mnohé charitativní projekty a neziskovky. Snad tě nebudou moc rušit. Děkujeme! Redakce HedvabnaStezka.cz
Do Maroka se můžete dostat mnoha různě drahými způsoby dopravy. Vše jako vždy závisí na Vaší peněžence a časové rezervě. To samé platí i o všemožných způsobech dopravy po Maroku.
Jak a za kolik do Maroka
Do Maroka jsme se rozhodli jet na tři týdny za co nejméně peněz. V té době neměl nikdo z nás auto, které by bylo schopné absolvovat takovou cestu. Přímé letecké spojení z Prahy do Casablancy nebo charterový let do některého přímořského letoviska se nám zdály příliš drahé. Zvolili jsme tak kombinaci u nás v té době nepříliš známých služeb nízkonákladové letecké společnosti, vlaku, autobusu a lodi. Jak tedy cesta probíhala?
Z Prahy jsme vyrazili rychlíkem do Chebu, kde jsme přestoupili na osobní vlak do Stuttgartu, odkud jsme letěli s nízkonákladovou leteckou společností do Madridu. Po procházce Madridem jsme nočním autobusem ráno dorazili do Granady, kde nám hrad Alhambra poprvé připomněl, že se chystáme do arabské země. K večeru jsme dorazili za dvě hodiny strávené v autobuse pod Gibraltar, konkrétně do města Algeciras, odkud jezdí pravidelně různě rychlé a drahé trajekty na marockou půdu. Na tu jsme vstoupili druhý den v devět hodin ráno. Cesta zpět probíhala stejně s tím rozdílem, že z Algeciras jsme jeli přímo do Madridu.
Cesta v číslech a hodinách
Trasa
Finance – TAM
Finance – ZPĚT
Poznámka
Praha – Cheb (rychlík)
130Kč
130Kč
Cheb – Stuttgartt
150Kč
150Kč
V r.2003 ještě platila o víkendech po Německu tzv.Schönewochenende jízdenka, kdy za 25EUR mohlo cestovat 5 dospělých libovolně jeden den regionálními vlaky.
Stuttgart – Madrid – Stuttgartt
3540Kč
Madrid – Granada
400Kč
690Kč
Cesta zpět Algeciras – Madrid
Granada – Algeciras
450Kč
Trajekt Evropa-Afrika
600Kč
600Kč
Doprava do a z Maroka celkem
6840Kč
Z Prahy jsme vyrazili v pátek v 15:06 a na marocko půdu jsme vstoupili v pondělí kolem 9. hodiny ranní. Po cestě jsme si prohlédli Madrid (8 hodin), Granadu (10 hodin) a jednu noc přespali v hostelu v Algeciras (9 EUR/osoba).
V roce 2006 cestu pořídíte přibližně za tyto finance
Druh dopravy
Finance
Doba přepravy
Letecká doprava – běžná linka Praha – Casablanca – Praha
cca 14000Kč
5 hodiny
Letecká doprava – charterový let do letoviska Agadir (odlety z Německa – potřeba započítat cenu autobusu do Německa cca 1000Kč)
cca 8000Kč
Autobus kolem 4-6 hodin Letadlo 4 hodiny
Kombinovaná doprava: Praha – Madrid (Barcelona, Malaga) – Praha – nízkonákladová letecká společnost – nutnost objednat dostatečně včas (cca 7000Kč) Madrid – Algeciraz – Madrid – autobusem (1900Kč) Evropa – Afrika – Evropa (1200Kč)
cca 10000Kč
Letadlo 4 hodiny Autobus 8 hodiny Loď 2 – 4 hodiny
Jak je vidět, možností je mnoho a různých kombinací ještě více. Záleží na štěstí a době jak dopředu letenku zarezervujete! Také záleží na tom, zda budete chtít vidět nějaká místa i ve Španělsku – konkrétně Andalusie (Granada, Cordoba, Sevilla) má už arabský ráz. Doplníte si tak ucelený obrázek života v těchto končinách světa za arabské nadvlády ve 13. a 14.století. Síť autobusové dopravy ve Španělsku je hustá, funguje spolehlivě a je levnější než doprava železniční.
„Vyzkoušet se má leccos“ – heslo, které používá kdekdo a o kterém se dá i s úspěchem zapochybovat! V případě cestování po Maroku toto heslo však platí stoprocentně. Při našem třítýdenním putování po této zemi jsme cestovali autobusem, vlakem, autem, velbloudem, na korbě náklaďáčku a taxíkem.
Nejširší nabídku průvodců a map Maroka (turistických, cyklistických, horolezeckých a jiných) najdete v prodejně a na eshopu KnihyNaHory.cz
Autobusem
Pravděpodobně nejrozšířenější druh hromadné dopravy po Maroku. Autobusy jezdí téměř do všech míst v zemi. Tam, kde existují autobusové terminály (města, přímořská letoviska) Vás budou už z dálky lákat naháněči a nutit Vám dopravu do všech možných koutů severní Afriky. V zemi totiž existuje několik různě drahých dopravních společností a tito lidé fungují jako jejich naháněči. Společnosti se od sebe liší cenově a tím také samozřejmě i poskytovaným standardem. Můžete proto jet za relativně na marocké poměry vysoký peníz v autobuse s klimatizací, s řidičem v košili a s batohem uloženým v uzavíratelném prostoru. Nebo budete šetřit a pojedete autobusem stojícím na každé mezi, s řidičem co tankuje naftu s cigaretou v puse a se strachem, že Vás váš batoh během cesty opustí, protože na tom tenkém drátku ve spodní části autobusu se jistě neudrží, na oplátku však uvidíte neuvěřitelné prvky běžného arabského života.
Pro srovnání: Noční luxusní autobus na lince Essauirra – Casablanca – 330Kč/osoba (5 hodin) Noční místní autobus na lince Essauirra – Casablanca – 240Kč/osoba (8 hodin)
Vlakem
Železniční dopravu v Maroku lze využít pro přepravu mezi hlavními městy Fes, Meknes, Casablanca, Rabat, Tanger a Marrakeš. Vlaky jezdí na čas, jsou čisté a pohodlné. Jízdenku lze koupit na místě – ceny srovnatelné s českými. Plánujete-li vlak využít častěji je pohodlnější a levnější si v Čechách obstarat jízdenku Eurodomino (cena se odvíjí od počtu dní) – na rychlík je však potřeba vždy zakoupit příplatek v nástupní stanici. Čtyřdenní Eurodomino jízdenka stojí 36EUR.
Autem
Auto jsme si půjčili v Marrakeši pro cestu do pouště. Autobusová doprava sice funguje i v poušti, ale je pomalá, nenavazuje na sebe a nezaveze Vás na všechna zajímavá místa. Ve velkých městech fungují světově známé půjčovny aut (Avis, Herz, National) stejně tak jako tzv. „no name“ půjčovny. Záleží na Vaší odvaze a schopnosti to risknout, zda zvolíte levnější variantu „no name“ půjčovny s rizikem, že se Vám nedostane servisu v případě nouze nebo variantu dražší známé půjčovny s klidným vědomím, že v případě nehody nezůstanete bezprizorní. Půjčení auta u renomované půjčovny vyšlo i s poplatky na 35EUR/den. Benzín stojí stejně jako u nás.
Taxi
Nejoblíbenější doprava místních. Z Německa dovezené vyřazené Mercedesy (tzv.model piano) brázdí marocké silnice do úplného rozpadnutí. V případě, že přecházíte hranice v Ceutě jsou tím prvním co uvidíte. Jejich majitelé na Vás budou pokřikovat názvy snad všech míst v zemi s nadějí, že usmlouvají pro ně výhodnou cenu. Platí tři zásady. První je, že mezi městy jezdí tzv.Grand taxi (Mercedes), ve městě pak Petit taxi (červené Peugeoty). Druhou zásadou je, že ženy sedí zásadně vzadu (až 4), muži zásadně vpředu (až 3 včetně řidiče). Třetí zásadou je, že když selže autobus volte taxi kamkoli – do hor, pouště, k historické památce, ale smlouvejte, smlouvejte, smlouvejte – určitě se dohodnete.
Pro srovnání: Marrakeš – Imlil (Vysoký Atlas) – 120Kč/osoba (40km)
Korba náklaďáčku
Tato jízda po městě je ukázkovým příkladem jací jsou Marokánci podnikaví lidé. Hledali jsme hotel a jen tak mezi řečí mezi sebou jsme řekli slovo „taxi“. Okamžitě byl u nás jeden z místních, že on nás tím taxi doveze kamkoli – měl malý náklaďáček, tak pro 4 ovce – 5km jsme každý pořídili za 15Kč/osoba.
Velbloud
Atrakce severoafrických zemí. Dvoudenní putování na velbloudu s přespáním v poušti s místními Berbery a pojedením místní speciality tajine pořídíte za 600Kč/osoba.
– autobusem Čechy – Německo – Čechy 950,- – charterový let Německo – Maroko – Německo 7000,-
– mezi velkými městy využít vlak (v Čechách koupit 4denní Eurodomino jízdenku) – do pouště si půjčit auto – pro ostatní trasy využít autobusu – těžko přístupná místa absolvovat taxi
Tato varianta je pro ty, kteri maji hodne casu, prazdnou kapsu a radi trochu adrenalinu.
Aktualni a podrobna automapa zapadni Evropy prijde nejen na nemecke spleti dalnic velmi vhod.
Pro stazeni nakladu na minimum se da spat pod sirakem u dalnic (pro ty otrle) a zivit se vlastnim jidlem – chce to tedy spacak, varic a nejake zasoby.
Nezapomente, ze stopovani na dalnici je nezakonne a dalnicni policie o vas bude vedet behem pul hodiny. Coz nemusi byt na skodu, nas odvezli v Nemecku z mist, kde se nedalo stopovat (stopujte auta ritici se neco ke 200 km/h) na najezd nebo odpocivadlo.
Ve Francii se dobre stopuje na dalnicnich mytnicich.
Znalost jazyku, usmev, trochu asertivity a konverzacniho umu otevira dvere do mnoha aut.
Trajekt je nejlevnejsi ze Spanelska do spanelskych enklav v Maroku. Lec stopnout se bohuzel neda.
Myslete na to, ze v Maroku je o hodinu posunuty cas, az budete chtit stihnout trajekt zpatky na evropsky kontinent.
A hlavne NESPETE V SEUTE NA PLAZI. Neznam nikoho, koho by tam v noci mistni pobudove neokradli, neobtezovali ci fyzicky neohrozovali. I kdyz jste oficialne uz ve Spanelsku, jste porad na africkem kontinente a v miste, kde se hromadi nejruznejsi zivly. Odjedte nebo si zaplatte hotel. Tady fakt neni setreni na miste.
A po Maroku se taky dobre stopuje. Aspon jako par. A kdyz uz vas nekdo vezme do auta, pozvani do marockeho domu na sebe nenecha vetsinou dlouho cekat.
Takze usetrite nejen za dopravu, ale i za ubytovani a jeste poznate mistni kulturu zblizka.
A kdyz ne, muzete se pokusit jim vysvetlit, ze nechcete az do mesta, ale ze se chcete podivat tady na tu reku ci horu a postavit tam po setmeni stan. Bude to tezke, protoze vas vasi "hostitele" budou chtit odvezt do az mesta, aby se vam mimo mesto nic nestalo a nebudou chapat, co tam chcete delat. Nektera vesnicka predmesti opravdu nejsou moc koser na spani ve stanu nebo pod sirakem, na vesnici je to lepsi, ale stejne o vas mistni nejspis budou vedet, at se budete chovat jak nenapadne chcete.
Potkali jsme i par lidi, kteri chteli za stopovani zaplatit. Je dobre, nez nasednete do auta, vyjasnit si s ridicem, jestli vas bere zadarmo, pripadne mu oznamit, ze nemate penize a platit nebudete nebo si dohodnout cenu, kdyz neni zbyti. Zistne ridice nezajimaly nase ceske cigarety (nemaji mistni kolek, nejdou prodat) ani reklamni ledvinky ci tricka) chteli jen penize.
Marocane jsou velmi pohostinni, ale stejne nezapominejte na zdravy rozum a opatrnost, hlavne v blizkosti velkych mest a turistickych destinaci.
DG
lu:
Dva čeští cestovatelé spali v Maroku na parkovišti v autě. V noci kluka zmlátili a holku znásilnili. Proto si opravdu dávejte pozor, kde spíte!
Zjistím ještě, kde přesně se to stalo.
HoF
lu:
Přilétl jsem sám do Barcelony – leto 2005. Došel jsem do centra na La Rambla. Jeden ochotný snědý chlápek na mě z prava začal halekat, jestli nepotrebuju pomoc. Druhý mi pak po chvilce zezadu vytrhl bágl a oba zmizeli. Bylo to tak rychlé, že jsem to nechápal. Zůstal jsem bez dokladů,letenky,peněz, visa karet a hudebních nástrojů za 30tis.. Policii to nezajímalo. Od Amíka, co mu ukradli kameru jsem dostal 20 euro, koupil jsem si plastikovou fletničku za 13 euro, magetu a vodu a začal jsem si v pytli od brambor vydělávat na ulici hraním. Policajti mě honili a prodavače drog a pasáky nechávali být.Tak jsem šel od města k městu směrem ke Francii.Vždy, když mě zas chytli za hraní na ulici policajti, šel jsem o město dál. Spal jsem na opuštěných místech u moře a večer si vydělal hraním na jídlo na druhý den. Kromě policajtů mě už nikdo neobtěžoval a bylo mi fajn. Došel jsem do Francie a tam jsem chytil kamion. Dovezl mě na velké parkoviště a tam jsem chytil další atd…. Dojel jsem na Rozvadov na hranici ČR. Byla půl noc, zima, pršelo. Nikdo mě nebral. Vzpomínal jsem na teplé moře a slunce, útesy a přírodu. Kdybych měl pas, hned bych se zas vrátil do Španělska. Staré Španělsko je krásné a krajina, země, moře, vzduch také. Jen lidé jsou jiní. Asi nevědí, kde a na čem žijí. Turismus všechno omlel, všude to vypadá jako v kterékoli vietnamské tržnici v Čechách. Všude se nabízejí stejné čínské sračky, všude hraje stejná stupidní novoevropská hudba, pijou se stejné nápoje a pojídají stejné zmrzliny, jezdí stejná auta, stejné reklamy a stejní lidé…..Nezbývá než se ponořit do moře a zapomenout na čas. Ponořit se dou starých ulic, sednout si, splynout s časem a být daleko od součastnosti. To je moje Španělsko, takové ho miluji.
alice in wonderland
HoF:
Clovek kterej se potuluje po svete se vsema cennostma v baglu by se nemel divit, ze kdyz ho okradou, prijde vlastne o vsechno.
Mit pas, vetsinu penez, kreditky a treba letenky v kapsicce nekde pod pradlem pomaha dobre diversifikovat riziko.
Vetsina zlodeju jde po batohu nebo jeho obsahu, kapsari po kapsach, ale je jen malo tech, kteri vi o ukrytech dokladu a penez na tele (pokud jim je sam neukazes) a jeste min tech, kteri z nich umi penize vybrat.
Tot jednoducha rada.
Ovsem, pokud toulani se s fletnou a hrani na ulicich byla nakonec svym zpusobem romantika, na kterou rad vzpominas tak moji radu klidne ignoruj 🙂
Ale pamatuj, ze do stejny reky dvakrat nevstoupis, a az te obere nekdo priste, nemusi to bejt vubec tak romanticky.
Radka
lu:
V r. 2003 jsme leteli do Maroka cca za 7.000,- s poplatky (z Prahy pres Milano, zpet s jednodenni prohlidkou Rima), takze docela pohodicka, lepsi nez se kodrcat vlakem. Jinak mistni byli strasne mili a i kdyz jsme nestopovali, tak nam velmi casto staveli a nabizeli, ze nas svezou. Mistni doprava je OK, autobusy v relativne slusnem stavu.
TonnyCZ
lu:
Zdravim, prave jsem zakoupil letenku z Bratislavy pres Frankfurt do Marakeshe za 4000,- Kc zpatecni. Vcetne vsech poplatku. Doporucuji http://skyscanner.com a kombinovat co to jde… Dve hodiny hledani a kombinovani, ale cena pak stoji za to!
Vojta
TonnyCZ:
predpokladam prekle:. http://www.skyscanner.net , ze? jinak ten je samozrejme zaklad kazdyho cestovani, bo jediny pocita i s poplatky akcemi a navic u hodne aerolinek. par chybek sice ma, ale…co je dokonalé?
Do Maroka se da celkem dobre dostat i stopem.
Tato varianta je pro ty, kteri maji hodne casu, prazdnou kapsu a radi trochu adrenalinu.
Aktualni a podrobna automapa zapadni Evropy prijde nejen na nemecke spleti dalnic velmi vhod.
Pro stazeni nakladu na minimum se da spat pod sirakem u dalnic (pro ty otrle) a zivit se vlastnim jidlem – chce to tedy spacak, varic a nejake zasoby.
Nezapomente, ze stopovani na dalnici je nezakonne a dalnicni policie o vas bude vedet behem pul hodiny. Coz nemusi byt na skodu, nas odvezli v Nemecku z mist, kde se nedalo stopovat (stopujte auta ritici se neco ke 200 km/h) na najezd nebo odpocivadlo.
Ve Francii se dobre stopuje na dalnicnich mytnicich.
Znalost jazyku, usmev, trochu asertivity a konverzacniho umu otevira dvere do mnoha aut.
Trajekt je nejlevnejsi ze Spanelska do spanelskych enklav v Maroku. Lec stopnout se bohuzel neda.
Myslete na to, ze v Maroku je o hodinu posunuty cas, az budete chtit stihnout trajekt zpatky na evropsky kontinent.
A hlavne NESPETE V SEUTE NA PLAZI. Neznam nikoho, koho by tam v noci mistni pobudove neokradli, neobtezovali ci fyzicky neohrozovali. I kdyz jste oficialne uz ve Spanelsku, jste porad na africkem kontinente a v miste, kde se hromadi nejruznejsi zivly. Odjedte nebo si zaplatte hotel. Tady fakt neni setreni na miste.
A po Maroku se taky dobre stopuje. Aspon jako par. A kdyz uz vas nekdo vezme do auta, pozvani do marockeho domu na sebe nenecha vetsinou dlouho cekat.
Takze usetrite nejen za dopravu, ale i za ubytovani a jeste poznate mistni kulturu zblizka.
A kdyz ne, muzete se pokusit jim vysvetlit, ze nechcete az do mesta, ale ze se chcete podivat tady na tu reku ci horu a postavit tam po setmeni stan. Bude to tezke, protoze vas vasi "hostitele" budou chtit odvezt do az mesta, aby se vam mimo mesto nic nestalo a nebudou chapat, co tam chcete delat. Nektera vesnicka predmesti opravdu nejsou moc koser na spani ve stanu nebo pod sirakem, na vesnici je to lepsi, ale stejne o vas mistni nejspis budou vedet, at se budete chovat jak nenapadne chcete.
Potkali jsme i par lidi, kteri chteli za stopovani zaplatit. Je dobre, nez nasednete do auta, vyjasnit si s ridicem, jestli vas bere zadarmo, pripadne mu oznamit, ze nemate penize a platit nebudete nebo si dohodnout cenu, kdyz neni zbyti. Zistne ridice nezajimaly nase ceske cigarety (nemaji mistni kolek, nejdou prodat) ani reklamni ledvinky ci tricka) chteli jen penize.
Marocane jsou velmi pohostinni, ale stejne nezapominejte na zdravy rozum a opatrnost, hlavne v blizkosti velkych mest a turistickych destinaci.
Dva čeští cestovatelé spali v Maroku na parkovišti v autě. V noci kluka zmlátili a holku znásilnili. Proto si opravdu dávejte pozor, kde spíte!
Zjistím ještě, kde přesně se to stalo.
Přilétl jsem sám do Barcelony – leto 2005. Došel jsem do centra na La Rambla. Jeden ochotný snědý chlápek na mě z prava začal halekat, jestli nepotrebuju pomoc. Druhý mi pak po chvilce zezadu vytrhl bágl a oba zmizeli. Bylo to tak rychlé, že jsem to nechápal. Zůstal jsem bez dokladů,letenky,peněz, visa karet a hudebních nástrojů za 30tis.. Policii to nezajímalo. Od Amíka, co mu ukradli kameru jsem dostal 20 euro, koupil jsem si plastikovou fletničku za 13 euro, magetu a vodu a začal jsem si v pytli od brambor vydělávat na ulici hraním. Policajti mě honili a prodavače drog a pasáky nechávali být.Tak jsem šel od města k městu směrem ke Francii.Vždy, když mě zas chytli za hraní na ulici policajti, šel jsem o město dál. Spal jsem na opuštěných místech u moře a večer si vydělal hraním na jídlo na druhý den. Kromě policajtů mě už nikdo neobtěžoval a bylo mi fajn. Došel jsem do Francie a tam jsem chytil kamion. Dovezl mě na velké parkoviště a tam jsem chytil další atd…. Dojel jsem na Rozvadov na hranici ČR. Byla půl noc, zima, pršelo. Nikdo mě nebral. Vzpomínal jsem na teplé moře a slunce, útesy a přírodu. Kdybych měl pas, hned bych se zas vrátil do Španělska. Staré Španělsko je krásné a krajina, země, moře, vzduch také. Jen lidé jsou jiní. Asi nevědí, kde a na čem žijí. Turismus všechno omlel, všude to vypadá jako v kterékoli vietnamské tržnici v Čechách. Všude se nabízejí stejné čínské sračky, všude hraje stejná stupidní novoevropská hudba, pijou se stejné nápoje a pojídají stejné zmrzliny, jezdí stejná auta, stejné reklamy a stejní lidé…..Nezbývá než se ponořit do moře a zapomenout na čas. Ponořit se dou starých ulic, sednout si, splynout s časem a být daleko od součastnosti. To je moje Španělsko, takové ho miluji.
Clovek kterej se potuluje po svete se vsema cennostma v baglu by se nemel divit, ze kdyz ho okradou, prijde vlastne o vsechno.
Mit pas, vetsinu penez, kreditky a treba letenky v kapsicce nekde pod pradlem pomaha dobre diversifikovat riziko.
Vetsina zlodeju jde po batohu nebo jeho obsahu, kapsari po kapsach, ale je jen malo tech, kteri vi o ukrytech dokladu a penez na tele (pokud jim je sam neukazes) a jeste min tech, kteri z nich umi penize vybrat.
Tot jednoducha rada.
Ovsem, pokud toulani se s fletnou a hrani na ulicich byla nakonec svym zpusobem romantika, na kterou rad vzpominas tak moji radu klidne ignoruj 🙂
Ale pamatuj, ze do stejny reky dvakrat nevstoupis, a az te obere nekdo priste, nemusi to bejt vubec tak romanticky.
V r. 2003 jsme leteli do Maroka cca za 7.000,- s poplatky (z Prahy pres Milano, zpet s jednodenni prohlidkou Rima), takze docela pohodicka, lepsi nez se kodrcat vlakem. Jinak mistni byli strasne mili a i kdyz jsme nestopovali, tak nam velmi casto staveli a nabizeli, ze nas svezou. Mistni doprava je OK, autobusy v relativne slusnem stavu.
Zdravim, prave jsem zakoupil letenku z Bratislavy pres Frankfurt do Marakeshe za 4000,- Kc zpatecni. Vcetne vsech poplatku. Doporucuji http://skyscanner.com a kombinovat co to jde… Dve hodiny hledani a kombinovani, ale cena pak stoji za to!
predpokladam prekle:. http://www.skyscanner.net , ze? jinak ten je samozrejme zaklad kazdyho cestovani, bo jediny pocita i s poplatky akcemi a navic u hodne aerolinek. par chybek sice ma, ale…co je dokonalé?
Články v okolí
Tip měsíce: Turecko
Top 10 míst v Istanbulu
Úchvatná krajina Kappadokie: skály tu připomínají obří údy
Zvláštní jezera v turecké střední Anatolii: Nar, Meke, Çıralı obruk
Knižní tipy
Časopis Travel Life píší cestovatelé pro cestovatele, tak CESTUJ!
SOUTĚŽ: Co je nového v JOTA, aneb cestování s knihou
Nové články
Časopis Travel Life píší cestovatelé pro cestovatele, tak CESTUJ!
Bilbao, hrdé město hrdých Basků
Dubaj: Pouštní zázrak na břehu smaragdového moře
Vybavení na cesty
Darn Tough BEAR TOWN MICRO CREW
Turistická ponožka s neotřelým designem a doživotní zárukou, na každou štreku.
FOTOKNIHA CESTOVATELSKÝCH ZÁŽITKŮ
Vytvoř si tu vlastní ze 140 šablon na Tiskařík.cz
CESTOVATELSKÝ FOTOKALENDÁŘ
Vytvoř si ten vlastní na Tiskařík.cz
EXKLUZIVNÍ ROZHOVOR
S cestovatelkou Manoelou Nagib