Ahoj. Všimli jsme si, že máš zapnutý AdBlock. Prosím, pozastav si pro HedvabnaStezka.cz blokování reklamy. Díky tomu můžeme zajistit více zajímavých článků o zemích světa, cestopisy, reportáže. Navíc se snažíme zobrazovat jen reklamy s cestovatelskou tématikou, podporujeme touto cestou i mnohé charitativní projekty a neziskovky. Snad tě nebudou moc rušit. Děkujeme! Redakce HedvabnaStezka.cz
V okolí bolivijského města Tupiza se rozkládá pozoruhodný pestrobarevný kraj soutěsek a bizarních skalních jehel. Leckteré pohledy evokují dobře známé pohlednice ze severoamerického divokého západu, ale na rozdíl od něj zde turistu nepotkáte.
Tupiza, město s necelými dvaceti tisíci obyvateli, leží mezi Uyuni a Potosí. Geologické podmínky značně znepříjemňují dopravní možnosti, takže cesta z Uyuni, vzdáleného asi 200 km, trvá kolem 15 hodin. Z okénka autobusu se naskýtá pohled zejména na mračna prachu, zvedajícího se od kol, balancujících nad propastmi.
Samotná Tupiza není pro turisty neobjeveným městem: jedná se o bolívijské východisko na Salar tour, takže zde sídlí spousta cestovek. Některé z nich nabízejí i pěší či horské procházky do okolních kaňonů, ale o ty moc velký zájem není. Každopádně (aspoň na první pohled) se jejich prospekty dají využít pro navigaci, lepší mapu neseženete.
První den jsme si za cíl vybrali oblast na sever od města – Valle de los Machos a Cañon del Inca. Ranní slunce ozařovalo červené skaliska, ke kterým se po čase přidala šedivá barva vulkanického popela. Jakousi osu území tvoří Rio Tupiza, jejíž údolí ve výšce 2800 m n. m. sleduje významný zlom. Okolní vyvýšeniny, dosahující nad 4000 m n. m. jsou tvořeny převážně prvohorními, tedy více než 400 milionů let starými horninami. Za tak dlouhou dobu ale byly větrem a vodou rozrušovány a unášeny, takže do dnešní doby se z původního rovného povrchu zachovaly jen úzké hřbety, rozrušené sítí hlubokých údolí. Naopak bývalé údolní části jsou vyplněny mocnými nánosy sedimentů, které se usazovaly na dně třetihorních jezer nebo je sem přinášely řeky.
Právě třetihory, tedy období začínající před 60 miliony let, dalo vzniknout jednomu z nejdelších zemských hřbetů – Andám. Při jejich růstu docházelo k působení obrovských tlaků v zemské kůře a vzniku různých ker, pohybujících se vertikálně vůči sobě navzájem. To je ostatně základem nekonečného koloběhu zemského povrchu: tektonický výzdvih, následovaný zarovnáním.
Nejširší nabídku průvodců a map Bolívie (turistických, cyklistických, horolezeckých a jiných) najdete v prodejně a na eshopu KnihyNaHory.cz
Červené vrstvy, v první části údolí tak časté, jsou nejstarší; tvoří je úlomky původních hornin, smíchané s jílem. V některých částech jsou dobře pozorovatelné písečné duny prastarých koryt. Nad nimi se střídají vrstvy jezerní či povodňové, charakteristické valouny, které sice nesou stopy zaoblení vodou, ale nedosahují kulatosti dobře známých říčních oblázků. Jejich odstíny jsou pestré stejně jako chemické složení, zahrnující sádrovec nebo halit. Výlevy lávy mají šedou až černou barvu, stejně jako porůznu rozptýlená pyroklastika, tedy kameny, vyvržené při sopečných erupcích, které se odehrávaly v geologicky blízké minulosti – necelými 10 miliony lety. Pro zajímavost, vrstva sedimentů je na některých místech mocná až tři kilometry.
Všechny výše popsané jevy jsou při procházení kaňony snadno pozorovatelné. Například Ďáblova brána je pěkný pozůstatek odolnější vrstvy, která byla přetočena do polohy kolmé na současný povrch.
O něco horší je to ale s orientací a navigací. Náčrtky, které jsme měli k dispozici, chytře ukazovaly jen ta údolí, kterými prováděla daná cestovka. Po prolezení prvního z kaňonů nás čekalo šplhání se na kopec s vyhlídkou, abychom našli další cestu -necestu. Jelikož je současné klima v oblasti dost suché, stráně jsou plné kaktusů a jiných pichlavých rostlin, což spolu s drolící se skálou cestu značně zpomaluje a znepříjemňuje. Na hotel jsme se dostali značně vyčerpaní stopnutým autem jedoucím náhodou po silničce, na které nám asi hodinku před západem slunce zbývalo do Tupizy krásných 14 km.
Druhý den jsme se nepoučitelně vydali opět do skal, tentokrát na jih, směrem k El Silar. Zdejší krajina se od té včerejší lišila barvou – převažoval okrový odstín – a celkově tvary. Nejcharakterističtější byly ostré jehly, ježící se pod ostrým sluncem. Po pozvolném stoupání širokým údolím plným suti jsme chtěli udělat okruh a dostat se na silnici mezi altiplánem a Tupizou. Když jsme ji z jednoho hřbetu uviděli poprvé, byla asi tři kilometry od nás. Bohužel, mezi námi a silnicí byla soutěska, kterou jsme museli obejít. Její nekonečné zákruty a přítoky nás odváděly dál a dál, takže stejně jako včera nás při západu slunce zachránil stop auta, které nás odvezlo zbývajících 20 km do města.
Večer jsme samozřejmě padli na postel v ještě horším stavu než včera, ale únava brzo přešla. Za to vzpomínky na krásný a ne příliš známý kraj, nepoznamenaný stovkami turistů zůstaly.
Vida, článek z Bolívie, kam se chystám asi za 10 dní vyrazit. Jsem teď v SZ Argentině a do Bolívie dorazím přes hraniční přechod La Quiaca. Koukal jsem do mapy, že Tupiza je docela při cestě, nebo ne? Moje mapa bohužel není moc podrobná… K těm výletům – předpokládám – že jste vyrazili na lehko s baťůžkem a zbytek věcí měli na hotelu? A jak je to s počasím teď v únoru, prší, nebo je sucho??? Díky moc za jakoukoliv praktickou informaci, docela mě to zaujalo a rád bych se v Tupize stavil.
Jenda
Nevím jak to je nyní, ale v r. 2007 tam většina cestovek nabízela výlety na koních. Pokoušel jsem se půjčit horské kolo, cena na den byla stejná jako výlet s CK koňmo. Jinak počítejte, že jako skoro po celé Argentině i Bolívii (Uyuni, Rurre..) budou cca polovinu turistů tvořit batůžkáři z Izraele.
Tomáš
Kdyby se někdo chystal koňmo, tak pozor. Koně, kteří vozí turisty, jsou zvyklí závodit a plaší se. Někdy v březnu se v Tupize konají lokální dostihy a tito koně se jich účastní. V létě jsme byli na koních ve 3 s tamním průvodcem a náš kamarád sletěl ze splašeného koně, který ho vlekl asi 100 metrů zaháklého ve třmenu. Nakonec byl „jen“ 3 dny v nemocnici, ale měl kliku. Takže buď chtějte helmu, kterou agentury stejně nemají nebo radši běžtě po svých.
Jenda
Tomáš:
jojo, věřím… myslíš si snad, že jsem se nebál ?! Ale já neměl na výběr. Mapu jsem žádnou neměl, auto řídit neumím a o tom kole jsem už psal. Asi dvax jeden spoluklient popohnal svýho koně do závodního tempa a ten můj pitomec se samozřejmě přidal. Sem málem umřel vot strachu. No a jak mě večer bolel zadek ! Už nikdy kůň..
Petr Daubner
Jo jo, turistů z Izraele je v Argentině mraky. Ale ne všude. zatímco v Ushuaia nebo v Chile na Torres del Paine jsou jich neuvěřitelná kvanta, tak v SZ Argentině (Salta a okolí) jich moc nepotkáte… Někdy ale máte pocit, že půlka Izraele odjela kempovat do Jižní Ameriky…
Jan Miklín
Petr Daubner:
oni totiž izraelci po ukončení služby v armádě dostanou hromadu prachů, a musí si jich někde užít – v jižní Americe jim vydrží dlouho, krom toho že to je prostě ideální cestovatelský region 🙂
eva
Turistů z Izraele (a vlastně jakýchkoliv turistů) jsme v těhle končinách moc nepotkali. Je to tu, ale krásný. V hotelu nám nabízeli taky výlet na koních, ale když jsme to odmítli (focení z koně nic moc) tak nám nabídli teréňák. Mysleli jsme, že auto bude plné (nebylo to zas tak drahé), ale jeli jsme v něm s řidičem sami. Povozil nás po některých okolních zajímavostech (rozhodně ne všech) a můžu říct, že se mi pak o skalách i zdálo. Ale stálo to za to!
Lenka
Díky za pěkné fotky a info o tomto kraji. Máme v plánu navštívit Bolívii, tak dle vašeho příspěvku bychom se podívali i do Tupizy a okolí.Děkuji všem co sem píší, moc mi to pomáhá při přípravě na cesty.
I přes tu únavu a našlapané kilometry za to Tupiza a její okolí 100% stojí. Šlapal jsem to stejné a mohu všem jen a jen doporučit!!!!
Vida, článek z Bolívie, kam se chystám asi za 10 dní vyrazit. Jsem teď v SZ Argentině a do Bolívie dorazím přes hraniční přechod La Quiaca. Koukal jsem do mapy, že Tupiza je docela při cestě, nebo ne? Moje mapa bohužel není moc podrobná… K těm výletům – předpokládám – že jste vyrazili na lehko s baťůžkem a zbytek věcí měli na hotelu? A jak je to s počasím teď v únoru, prší, nebo je sucho??? Díky moc za jakoukoliv praktickou informaci, docela mě to zaujalo a rád bych se v Tupize stavil.
Nevím jak to je nyní, ale v r. 2007 tam většina cestovek nabízela výlety na koních. Pokoušel jsem se půjčit horské kolo, cena na den byla stejná jako výlet s CK koňmo. Jinak počítejte, že jako skoro po celé Argentině i Bolívii (Uyuni, Rurre..) budou cca polovinu turistů tvořit batůžkáři z Izraele.
Kdyby se někdo chystal koňmo, tak pozor. Koně, kteří vozí turisty, jsou zvyklí závodit a plaší se. Někdy v březnu se v Tupize konají lokální dostihy a tito koně se jich účastní. V létě jsme byli na koních ve 3 s tamním průvodcem a náš kamarád sletěl ze splašeného koně, který ho vlekl asi 100 metrů zaháklého ve třmenu. Nakonec byl „jen“ 3 dny v nemocnici, ale měl kliku. Takže buď chtějte helmu, kterou agentury stejně nemají nebo radši běžtě po svých.
jojo, věřím… myslíš si snad, že jsem se nebál ?! Ale já neměl na výběr. Mapu jsem žádnou neměl, auto řídit neumím a o tom kole jsem už psal. Asi dvax jeden spoluklient popohnal svýho koně do závodního tempa a ten můj pitomec se samozřejmě přidal. Sem málem umřel vot strachu. No a jak mě večer bolel zadek ! Už nikdy kůň..
Jo jo, turistů z Izraele je v Argentině mraky. Ale ne všude. zatímco v Ushuaia nebo v Chile na Torres del Paine jsou jich neuvěřitelná kvanta, tak v SZ Argentině (Salta a okolí) jich moc nepotkáte… Někdy ale máte pocit, že půlka Izraele odjela kempovat do Jižní Ameriky…
oni totiž izraelci po ukončení služby v armádě dostanou hromadu prachů, a musí si jich někde užít – v jižní Americe jim vydrží dlouho, krom toho že to je prostě ideální cestovatelský region 🙂
Turistů z Izraele (a vlastně jakýchkoliv turistů) jsme v těhle končinách moc nepotkali. Je to tu, ale krásný. V hotelu nám nabízeli taky výlet na koních, ale když jsme to odmítli (focení z koně nic moc) tak nám nabídli teréňák. Mysleli jsme, že auto bude plné (nebylo to zas tak drahé), ale jeli jsme v něm s řidičem sami. Povozil nás po některých okolních zajímavostech (rozhodně ne všech) a můžu říct, že se mi pak o skalách i zdálo. Ale stálo to za to!
Díky za pěkné fotky a info o tomto kraji. Máme v plánu navštívit Bolívii, tak dle vašeho příspěvku bychom se podívali i do Tupizy a okolí.Děkuji všem co sem píší, moc mi to pomáhá při přípravě na cesty.
Články v okolí
Tip měsíce: Turecko
Top 10 míst v Istanbulu
Úchvatná krajina Kappadokie: skály tu připomínají obří údy
Zvláštní jezera v turecké střední Anatolii: Nar, Meke, Çıralı obruk
Knižní tipy
Časopis Travel Life píší cestovatelé pro cestovatele, tak CESTUJ!
SOUTĚŽ: Co je nového v JOTA, aneb cestování s knihou
Nové články
Časopis Travel Life píší cestovatelé pro cestovatele, tak CESTUJ!
Bilbao, hrdé město hrdých Basků
Dubaj: Pouštní zázrak na břehu smaragdového moře
Vybavení na cesty
NEJLEPŠÍ TREKOVÉ BOTY A POHORY
Výběr testerů Světa outdooru
ČASOPIS TRAVEL LIFE
Fotoreportáž Vojty Vlka ze Siberutu
JAK PROJET
Divoký východ Kuby na kole?
ZÁŽITKY Z CEST NA HRNKU
Vytvoř si keramický foto-hrnek na Tiskařík.cz