Ahoj. Všimli jsme si, že máš zapnutý AdBlock. Prosím, pozastav si pro HedvabnaStezka.cz blokování reklamy. Díky tomu můžeme zajistit více zajímavých článků o zemích světa, cestopisy, reportáže. Navíc se snažíme zobrazovat jen reklamy s cestovatelskou tématikou, podporujeme touto cestou i mnohé charitativní projekty a neziskovky. Snad tě nebudou moc rušit. Děkujeme! Redakce HedvabnaStezka.cz
Filipíny: cestování ve stylu“ island hopping“ aneb putování z ostrovu na ostrov
22. 11. 2013
Bratři Diblíkové
Filipínci jsou neskutečně usměvaví a poctiví lidé. Někdy vám může lézt na nervy jejich vnímání času, jindy jim to ale zase závidíte. Právě ostrovní Filipíny byly jedním ze 17 států, které při svém putování navštívili bratři Diblíkové.
Plavíme se na ostrov Boholu, který je další zastávkou našeho filipínského „island hopping“, hopsání po ostrovech, jak místní s oblibou označují způsob pohybu po své zemi. Během poklidné plavby míjíme desítky či snad stovky ostrovů a ostrůvků, jejichž obrysy se zrcadlí na hladině moře při západu slunce. Souostroví Filipín čítá přes sedm tisíc ostrovů. V minulosti se zvláště na těch větších tvořila uzavřená společenství s vlastní kulturou a zřízením. Nás však nejvíce přitahují zdejší přírodní krásy a také místní, stále usměvaví lidé.
Do nitra Boholu, desátého největšího ostrova Filipín, pokračujeme nejprve na střeše jeepney a potom autobusu. Na střechách dopravních prostředků se tady jezdí často – je z nich nejlepší výhled i kontakt s lidmi okolo cest. Pravda, občas máme namále, Honza například v padesátikilometrové rychlosti škrtne vlasy o elektrické vedení natažené přes cestu.
Při pohledu na spolucestující i na lidi, které míjíme na rýžových polích, kokosových a mangových plantážích, si znovu všímáme, jak jsou tady všichni pozitivně naladění a prokládají život zpěvem. Naše osobní zkušenost s Filipínci se dá popsat dvěma slovy: úsměv a poctivost. O úsměvu již řeč byla a co se poctivosti týká, po několika měsících strávených v různých asijských zemích je příjemnou změnou fakt, že se vás nikdo při nákupech na trhu nesnaží ošidit ani napálit. I v tom jsou Filipíny na asijské poměry výjimečné.
Úchvatné čokoládové kopečky na ostrově Boholu
Po několika hodinách cesty dorážíme k městu Carmen, kde si improvizovaně hledáme nějaké místo k přespání. Noc v levném hotelu byla kratší než obvykle. Již v půl šesté nás nejmladší brácha Petr budí slovy: „Vstávejte, lenoši, ať to slunce nevyjde dříve, než se to podaří nám!“ Za několik chvil se soukáme do jediného autobusu, který míří k pobřeží.
Důvodem ranní trasy byly proslulé Čokoládové kopečky. Jsou to pravidelné vápencové boule s výškou okolo sta metrů, tvarem připomínající pralinky. Vznikly z korálů postupným ústupem moře. Jsou pokryté trávou a nižšími porosty, kterým nevadí vysoce zásadité prostředí. Výjev, který se nám za rozbřesku nabízí, je úchvatný a rozhodně stál za tu trochu ranního nepohodlí. Vzpomínáme na J. R. Tolkiena a jeho fantastické země a říkáme si, zda nečerpal inspiraci i zde.
Nejširší nabídku průvodců a map Filipín (turistických, cyklistických, horolezeckých a jiných) najdete v prodejně a na eshopu KnihyNaHory.cz
Deset hodin zpoždění nic neznamená
Některé kultury nechávají čas plynout s větší volností. Ta filipínská patří mezi ně. Čas je tady skutečně relativní veličinou, Einstein by tu byl na vrcholu blaha. V lepším případě se za nejmenší časovou jednotku bere hodina, v horším pak úseky celých dní či týdnů. Odpověď na otázku, kdy dorazíme do cíle, může být velice vágní. A to necvičeného Evropana může lehce vykolejit.
Jestli jsme si do dnešního dne mysleli, že jsme jakž takž trpěliví, po zpáteční cestě do Manily už si to nemyslíme. Na poslední tři dny jsme si v hlavním městě naplánovali řadu schůzek a alespoň tu u pana velvyslance by se zajisté slušelo stihnout. Místo lodi volíme autobus, měl by být rychlejší a pár hodin rezervy není k zahození.
Bohužel narážíme na řidiče, kteří mají vnímání času vůbec značně posunuté. V přístavu na ostrově Leyte, odkud se máme přeplavit na Luzon, ztvrdneme dobrých deset hodin. Prý čekáme na trajekt. Už jich ale pár odjelo a my pořád nic. „Tak máme třeba rozbitý autobus,“ zabručí řidič, kterého budíme ze zimního spánku. Druhý řidič odešel spát na ubytovnu, je totiž večer a opravář může přijít až ráno.
Konec trpělivosti
Čas plyne a nikdo z pasažérů nic neříká, nikdo se nebrání. Dokonce nás jeden pán upozorňuje, abychom raději řidiče našimi opakovanými dotazy na dobu odjezdu nenaštvali – mohli by to prý posléze odnést všichni ještě delším zpožděním. Ráno si automechanik se závadou poradí během patnácti minut.
Kvůli tomu padesát lidí čekalo deset hodin. Udivuje nás, jak jsme netrpěliví oproti všem ostatním pasažérům – Filipíncům! Očekávání našeho spolucestujícího se naplňuje bezezbytku, řidičům se zpoždění podaří natáhnout během cesty ještě o dalších šest hodin. Jedna dlouhá pauza střídá druhou. Všichni pořád mlčí, jenom my otravujeme. S hrdostí smíšenou s naštváním věc dotahujeme. Na konečné si vyšetříme ještě půlhodinu a šéfům dopravní společnosti píšeme ostřejší dopis. Až se lidé budou mít odvahu konstruktivně ozvat, může i tady začít platit „náš zákazník, náš pán“, říkáme si. Stejně nám ale místní se svou trpělivostí nasadili brouka do hlavy.
Bratři Diblíkové, autoři tohoto článku, urazili od Silvestra 2000 do Vánoc 2001 60 000 kilometrů a procestovali 17 států z Asie, Oceánie a Severní a Střední Ameriky. Mezi nejzajímavější zážitky patřila návštěva Pákistánu a Íránu, nebo pobyt na území USA během 11. září 2001. Karel „po cestě“ dostudoval ekonomii a pracuje v investičním rozvoji výrobní firmy. Honza je advokátem v Praze a specializuje se na práva duševního vlastnictví. Petr byl „na cestě“ gymnazistou. Následně vystudoval ekonomii, a poté se pustil ještě do teologie. Nejzajímavější zážitky ze svého ročního putování popisují bratři ve své knize Tři bratři v cizích světech, která vyšla v únoru 2013. Představují čtenářům jednotlivé země a také reflektují své zkušenosti z rozmanitých kultur s tím, co mohou dnes a denně prožívat doma Česku.
Ahoj,můžete mi někdo doporučit nějaký okruh cca na 3 týdny na Filipínách z ostrovu na ostrov,abychom se stále nevraceli?Co stojí za to vidět atd?Popřípadě pokud se tam někdo z čechů pohybuje uvítám i bydlení či jakoukoliv informaci.Přiletíme do Manily 15.října2015
Tak ta „trpelivost“ je bezradnost a nemohoucnost resit problemy a hruza z vrchnosti…a ten dopis???, nad tim se budou sefove rehtat jeste hodne dlouho.
Ahoj,můžete mi někdo doporučit nějaký okruh cca na 3 týdny na Filipínách z ostrovu na ostrov,abychom se stále nevraceli?Co stojí za to vidět atd?Popřípadě pokud se tam někdo z čechů pohybuje uvítám i bydlení či jakoukoliv informaci.Přiletíme do Manily 15.října2015
Články v okolí
Tip měsíce: Turecko
Top 10 míst v Istanbulu
Úchvatná krajina Kappadokie: skály tu připomínají obří údy
Zvláštní jezera v turecké střední Anatolii: Nar, Meke, Çıralı obruk
Knižní tipy
Časopis Travel Life píší cestovatelé pro cestovatele, tak CESTUJ!
SOUTĚŽ: Co je nového v JOTA, aneb cestování s knihou
Nové články
Časopis Travel Life píší cestovatelé pro cestovatele, tak CESTUJ!
Bilbao, hrdé město hrdých Basků
Dubaj: Pouštní zázrak na břehu smaragdového moře
Vybavení na cesty
CESTOVATELSKÝ FOTOKALENDÁŘ
Vytvoř si ten vlastní na Tiskařík.cz
ZÁŽITKY Z CEST NA HRNKU
Vytvoř si keramický foto-hrnek na Tiskařík.cz
JAK PROJET
Divoký východ Kuby na kole?
FOTOKNIHA CESTOVATELSKÝCH ZÁŽITKŮ
Vytvoř si tu vlastní ze 140 šablon na Tiskařík.cz